Title: Comme les autres Year: 2008 Duration: 01:32:57 Subtitles Source: Yes
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫למברט וילסון
‫פילאר לופס דה איילה
‫ובכן? ‫זו דלקת אוזניים.
‫הלו? סבתא?
‫אוליס חולה, הוא צריך תרופות...
‫מספיק, ז'וזפין! את מגזימה!
‫אני לא מגזימה.
‫את יודעת, ג'וזפין, אולי זה חשוב.
‫אז תני לי את השפופרת.
‫לא, ‫אני מדברת עם סבתא.
‫הנה, קחי את זה במקום.
‫את יכולה לשחק ברופא. ‫טוב?
‫עוד יש לה חום?
‫תסריט ובימוי: ונסן גארנק
‫בואי מיד, ‫אני אכניס אותך בין התורים.
‫"כמו כולם"
‫תסלחי לי.
‫את יכולה להתלבש.
‫היי, קאתי!
‫סליחה, סתם איזה ליצן...
‫את באמת לא יכולה לבוא? ‫-לא.
‫אז מה תעשי? ‫-כלום.
‫זה קצת עצוב, ‫בערב חג המולד.
‫לא. אקנה לי ‫ארוחת גורמה מוכנה,
‫ואיהנה מארוחת-חג נינוחה, ‫לשם שינוי!
‫כרצונך.
‫הנה. ‫חג מולד שמח.
‫זה אני. ‫נו, מה המצב?
‫עוד פגישה אחת וגמרנו. ‫ואתה?
‫אני סיימתי.
‫טוב, כמעט...
‫סליחה, שכחתי לגמרי. ‫בואו תיכנסו.
‫שלום, בנות.
‫תיכנסו, אני כבר מגיע.
‫אז הבאת את המתנות? ‫-מתנות?
‫אוי, שכחתי! ‫-בחייך, פיליפ!
‫הזכרתי לך אלף פעם!
‫אני יודע.
‫אני נורא מצטער.
‫בטח, בטח. ‫טוב, נתראה עוד מעט.
‫מה נשמע? ‫-בסדר.
‫ואתה?
‫קצת לחוץ בזמן. ‫שכחתי את המתנות.
‫אני אביא את המתנות, ‫ואתה לך לאסוף את מארין.
‫פריס מפוצצת באנשים. ‫בחיים אני לא אספיק.
‫בסדר גמור.
‫אז ניפגש אצל אימא. ‫-מעולה.
‫ואל תשכח את הדובי שלה!
‫נשיקות!
‫שינוי בתוכנית, אוספים ‫את מארין בפעוטון. -אין בעיה.
‫כל הכבוד על היין. ‫האחיינים שלי ישמחו.
‫טוב מאוד, ‫כי הוא עלה לי הון.
‫אין לי גישה לילדים. ‫-לא היית ילד פעם?
‫לא... ‫או שאולי כבר שכחתי.
‫נו, באמת!
‫נו, די...
‫תפסיק להחמיץ פנים.
‫תגיד יפה שלום.
‫זהירות!
‫לעזאזל!
‫וגם הטלפון מצלצל...
‫כן, גב' ברז'ה...
‫מה קרה לך?!
‫רק זה היה חסר לי!
‫את בסדר? ‫-לא!
‫אני נורא מצטער, ‫זה היה לגמרי באשמתנו.
‫אל תדאגי, מיד נרשום ‫הצהרה.
‫אני יכול לפקסס לך מרשם.
‫תקבלי את התרופות ‫מהרוקח, ואז...
‫איפה זה? ‫-איפה מה?
‫הטופס של הביטוח! ‫-מאיפה אני יודע? תחפש!
‫מה? ‫לא, לא דיברתי אלייך.
‫חג שמח. ‫שלום.
‫צריך למהר, תיכף סוגרים ‫את הפעוטון. אני נורא מצטער.
‫קיבלתי את מסמכי הביטוח,
‫אבל אני עוברת דירה, ‫ואין לי מושג איפה הם...
‫הם חייבים להיות כאן, ‫איפשהו...
‫תשמעי, אנחנו קצת ממהרים.
‫אני מציע שנמלא את הטופס ‫ביום אחר.
‫או שתתקני את האוטו שלך,
‫אני אשלם לך ‫וכך אחסוך לי את הבלגן.
‫זה בסדר. ‫-הנה הכרטיס שלי.
‫תודה.
‫חכה רגע.
‫קח גם את המספר שלי.
‫מעולה, ‫אז אני מחכה לשמוע ממך.
‫אני באמת מצטער.
‫ערב טוב.
‫קדימה, מהר.
‫שלום לכולם! ‫-סוף סוף!
‫שלום, מפלצות!
‫שלום, דוד פיליפ!
‫מה קורה?
‫איך היא הייתה היום? ‫-די בסדר, אבל...
‫אני רוצה לבדוק אותה ‫בגלל החום.
‫מה שלום המועדף שלי?
‫טוב להיות פה.
‫סוזאן, רוצה טיפה? ‫-לא, תודה.
‫קח אותה, ‫אני אביא את הקינוח שלה.
‫הנה.
‫אל תטריד אותו. ‫אני אקח אותה.
‫לא, אימא, זה טוב בשבילו. ‫שילמד.
‫אני לא יודע מה יש לה...
‫זו לא אשמתך, ‫היא פשוט חולה.
‫הכול בסדר.
‫היא ממש בוערת.
‫היה נחמד, ‫אבל שתיתי יותר מדי.
‫אתה בסדר?
‫אני רוצה ילד, פיליפ.
‫חייבים לדבר על זה שוב?
‫כן. ‫אני חושב שחייבים.
‫לא. אני הרוס. ‫אני הולך לישון.
‫הגשתי בקשה לאימוץ ‫בקיץ האחרון.
‫עובדת סוציאלית תבוא לביקור ‫בראשית ינואר.
‫אתה רציני?!
‫כן.
‫יכולת להגיד לי!
‫למה? ‫ממילא היית מסרב.
‫מה הסיפור שלך? ‫לפי החוק אין לנו זכות לאמץ.
‫רק אם אעמיד פני ‫הטרוסקסואל רווק.
‫ומה איתי?
‫אתה תצא מהבית בזמן ‫הביקור של העובדת הסוציאלית.
‫יום-יומיים לכל היותר.
‫כל הכבוד, ‫כבר תכננת הכול!
‫כל היום אתה מוקף ילדים, ‫האחיינים שלך מתים עליך,
‫מה עוד אתה רוצה?
‫אני רוצה להיות אבא. ‫פשוט מאוד.
‫אנחנו הומואים, לעזאזל!
‫אז מה? ‫אסור לנו להיות אבות?
‫בדיוק. ‫-ולמה לא?
‫כי שני גברים לא יכולים ‫להביא ילד. זה נגד הטבע.
‫תפסיק לדבר שטויות!
‫חשבת על הילד, ‫עם שני אבות?
‫דיברנו על זה אלף פעם.
‫הכול יהיה ברור. ‫אני אהיה האבא...
‫ואתה תהיה... ‫-אני לא אהיה כלום!
‫אני לא רוצה ילד, ‫הבנת את זה?
‫תחשוב על אחותך ובעלה
‫שאף פעם לא יוצאים, ‫שאין להם חיים...
‫זה מפחיד אותי!
‫אני בן ארבעים, ‫ועוד בא לי לחיות!
‫ואני בן 42 ונשבר לי לחיות ‫רק למען התענוגות הקטנים שלנו.
‫נשבר לי מזה לגמרי. ‫אני רוצה לעבור למשהו אחר.
‫אז אני שואל אותך עכשיו, ‫אחת ולתמיד,
‫אם אתה רואה אותנו ‫יום אחד עם ילד.
‫אתה ואני. ‫כן, או לא?
‫מצטער, ‫אבל התשובה היא "לא".
‫בוקר טוב. ‫-בוקר טוב.
‫תשמע, ‫חשבתי על זה...
‫ונראה לי שאני בכל זאת ‫הולך על האימוץ.
‫בסדר גמור.
‫פיליפ, זה פשוט חיוני לי!
‫פיליפ!
‫זה טירוף!
‫אתם הזוג היציב היחיד שאני מכירה, ‫ואתם נפרדים!
‫מה הטעם להישאר עם מישהו ‫שלא רוצה לבנות שום דבר?
‫יכולת לחכות קצת, ‫לשוחח על זה.
‫אנחנו מדברים כבר שנים. ‫הוא פשוט לא מוכן לזוז.
‫אני מזדקן, ונמאס לי ‫לבזבז את זמני. את מבינה?
‫מבינה טוב מאוד!
‫אני חושב שזה כל הסכום.
‫בסדר.
‫את לא רוצה לבדוק?
‫אני סומכת עליך. ‫תודה.
‫אל תודי לי. ‫סוף סוף אני נכנסתי באוטו שלך.
‫נכון. ‫אז אני לא מודה לך.
‫עדיף כך.
‫מאין את, ‫עם המבטא החמוד שלך?
‫מארגנטינה.
‫למדתי כאן עיצוב, ‫במשך שלוש שנים.
‫עכשיו אני רוצה להתיישב כאן...
‫זה קשה, בלי רישיון עבודה, ‫אבל אני מסתדרת.
‫בגלל זה גם קצת "שכחתי" ‫לחדש את הביטוח על האוטו.
‫הבנתי...
‫אז שיהיה בהצלחה. ‫אולי נתראה שוב! -תודה!
‫"הורות של בני אותו המין"...
‫החוצה!
‫וגם זה!
‫ברברה, לא. ‫דלידה... לא!
‫והבולבול בכלל לא בא בחשבון!
‫עוד ועוד...
‫קאתי, זה מצוין!
‫לא ולא!
‫עיתון ספורט...
‫זה מעולה.
‫מיתוסים יווניים...
‫מיתוסים יווניים...?
‫מה עם הפרחים...? ‫ובכן, אני רופא, רופא ילדים.
‫בחרתי את ההתמחות ‫כי אני משוגע על ילדים.
‫תמיד רציתי ילדים,
‫אבל עד כה זה לא התאפשר.
‫ועם הזמן אני מרגיש יותר ויותר ‫את הכמיהה להיות אבא.
‫למען האמת, זה ממש בנאלי.
‫אז מדוע שלא תיישם את זה ‫עם אישה?
‫בואי נגיד...
‫שההיסטוריה האישית שלי ‫הובילה אותי להיות רווק,
‫ואיני רוצה לבסס את חיי בעתיד
‫על התקווה שאולי אפגוש מישהי.
‫בסדר...
‫ניגש לסיור בבית?
‫קדימה.
‫הנה המטבח, ‫על כל המכשירים הבסיסיים:
‫מדיח כלים, תנור בישול, ‫מקרר...
‫זו ה"אקסית" שלי. ‫נשארנו חברים טובים.
‫וגם שותפים, שהרי אנו עדיין ‫חולקים באותה מרפאה.
‫נמשיך?
‫ובכן, זה חדר הילדים, ‫אני מקווה...
‫בינתיים זה חדר כביסה, ‫אבל אשפץ אותו.
‫יש חדר אמבטיה נפרד, ‫שם...
‫בבקשה.
‫עם נוף לחצר.
‫זה קריר ונעים, במיוחד בקיץ.
‫טוב, ראית הכול...
‫מלבד את חדר השינה, ‫למעלה.
‫אחרייך.
‫מבחינתי, אעביר את המלצתי ‫לאשר את הבקשה שלך.
‫מצידך, עליך לפנות ‫לרופא ולפסיכולוג,
‫שאותם תבחר ‫מתוך הרשימה הזו.
‫מעולה.
‫אם כן, ‫אחכה לשמוע ממך?
‫בדיוק. ‫שלום לך, מר ברנייה.
‫להתראות, ותודה רבה.
‫מאנו? ‫-קאתי?
‫רגע, מצלצלים. ‫אחזור אלייך.
‫כן? ‫-זו גב' שרפנטייה!
‫סליחה, שכחנו לגמרי את ‫צילומי המסמכים שביקשתי ממך.
‫כמובן, היכנסי. ‫אלך להביא אותם.
‫בבקשה.
‫נראה לי שכבר אין בהם צורך.
‫סליחה?
‫הבנת אותי טוב מאוד.
‫אוי, לעזאזל!
‫גב' שרפנטייה, חכי!
‫התמונה הזו לא מוכיחה כלום, ‫היינו שתויים, זה חבר...
‫והוא סטרייט לגמרי!
‫לעזאזל!
‫את חושבת שאני נהנה ‫מההצגה המשפילה הזו?
‫מדוע שלא אוכל להיות ‫אב מאמץ טוב?
‫מה יש לסטרייטים, ‫שאין לי?
‫תפקידנו לנקוט בכל אמצעי הזהירות ‫למען ילדים, שכבר עברו טראומות.
‫אבל אני רופא ילדים ‫כבר עשר שנים!
‫יש לי את כל הכישורים ‫בשביל לגדל ילד!
‫אין זה מקומי ‫לענות על השאלות הללו.
‫ההוראות שלנו ברורות מאוד.
‫היית יכולה לשכוח ‫שראית את התמונה ההיא.
‫מה זה בשבילך? ‫רק חתימה קטנה...
‫אבל בשבילי, זה כל חיי! ‫אני מתחנן!
‫לא אוכל לעשות דבר כזה, ‫מר ברנייה.
‫צר לי מאוד.
‫אני בטוחה שבנושא הזה ‫צרפת תשתנה במהירות.
‫מי היה מאמין שמדינה ‫קתולית-מתחסדת כמו ספרד
‫תאשר אימוץ ונישואים ‫של הומוסקסואלים?
‫בקרוב יהיו לכם ‫אותן הבעיות כמו לנו:
‫נישואים, ילדים, ‫אפילו גירושים!
‫אולי נעשה ילד ביחד?
‫אל תדבר שטויות.
‫למה? כשהיינו סטודנטים, ‫אמרת לי ערב אחד,
‫שאם בגיל 40 עוד תהיי רווקה, ‫תבקשי ממני לעשות לך ילד.
‫הייתי שיכורה?
‫תהיי מציאותית! ‫השעון הביולוגי שלך מתקתק...
‫אז הנה אני מגיש בקשה רשמית:
‫את מוכנה לעשות איתי ילד? ‫בבקשה, קאתי?
‫יפה שאתה חושב עליי, ‫אבל לא.
‫אבל מדוע?
‫כי זה אומר שבגיל 40 ‫אני מוותרת על אהבה לגבר
‫שאוהב אותו ושיעשה לי ילד.
‫עוד לא הגעתי למצב הזה!
‫תחשבי על זה היטב. ‫אילו הייתי במקומך,
‫הייתי שוקלת היטב ‫אם להביא ילד
‫עם ידיד הומו ותיק, ‫שאת מכירה ומסתדרת איתו,
‫ולא עם מישהו שאת לא מכירה, ‫בהנחה שתפגשי אותו,
‫וזה בכלל לא בטוח, ‫וגם לא שהוא בכלל ירצה ילד,
‫ושרוב הסיכויים הם ‫שהוא יקום ויעזוב אותך!
‫אתה יודע, לפעמים אני תוהה ‫אם הבילוי בחברתך
‫לא מוריד אותי לקרשים.
‫ובתור רופאה, ‫מי כמוך יודע שעם הגיל
‫יכולות להתעורר בעיות פוריות,
‫תסמונת דאון, מומים...
‫די, מאנו!
‫תאכל את הקינוח שלך, ‫ותמצא את הדרך החוצה!
‫את מבטיחה לחשוב על זה? ‫-כבר חשבתי!
‫הפעוטון הזה ‫הוא מדגרת חיידקים!
‫נראה לי שההצטננות ירדה לו לחזה. ‫הוא צריך צילום.
‫כל סופשבוע אנחנו ‫מחזירים אותו לעצמו, ואז...
‫- פינה -
‫אתה שומע את זה?
‫זה נשמע לי יותר ‫כמו שיעול יבש...
‫לא, זה שיעול עם ליחה.
‫תני לו לדבר! ‫הוא הרופא, לא את!
‫זה הבן שלי, ‫ואני יודעת בדיוק מה יש לו!
‫הבן שלך?! ‫-אני ערה איתו כל ערב כבר חודש!
‫כל ערב? ‫ומה איתי?
‫אתה נשאר איתו חמש דקות, ‫ומיד נרדם!
‫חמש דקות לטיפול בו, ‫ואז אני נרדם!
‫אין לך מושג איך מטפלים בילד! ‫-כי את לא נותנת לי!
‫שמת לו את הטיטול הפוך! ‫-אבל לא נתת לי סיכוי...
‫שלום, ‫מדבר עמנואל ברנייה.
‫סליחה?
‫את זוכרת את התאונה?
‫כן, בטח. ‫שלום, מה שלומך?
‫טוב מאוד, תודה. ‫ושלומך?
‫תהיתי מה קורה איתך.
‫הכול בסדר...
‫יפה שאתה מתקשר.
‫זה טבעי לגמרי.
‫תהיתי, חשבתי אולי...
‫אולי נוכל להיפגש...
‫אולי לארוחת ערב?
‫בסדר... למה לא?
‫מה דעתך על...
‫...הערב?
‫פגשתי אותו בביה"ס לעיצוב.
‫חיינו יחד.
‫אפילו תכננו להתחתן.
‫אבל הכול התמוטט ‫ונפרדנו לפני חודשיים.
‫עזוב את הפרצוף העגום, ‫אלה החיים!
‫ומה איתך?
‫הצלחת לדובב אותי, ‫אבל אני לא יודעת עליך כלום.
‫אני? ‫שום דבר מיוחד.
‫אני רופא, ‫כלומר, רופא ילדים...
‫וזהו, בערך.
‫ורווק, כנראה?
‫הייתי אומר, "פרוד טרי".
‫ומדוע?
‫אם זה לא חטטני מדי.
‫בואי נגיד שעם הזמן, ‫הצרכים שלנו נעשו שונים.
‫הבנתי...
‫טוב, לא ממש, ‫אבל זה לא חשוב.
‫הייתה בעיה ‫עם הרצון להביא ילדים.
‫אוי, סליחה.
‫אין על מה לסלוח.
‫להיפך!
‫למען האמת, בגלל זה ‫התקשרתי אלייך.
‫אז הנה...
‫היה נדמה לי...
‫שבינך לביני ‫אולי יש נקודת מפגש.
‫בעיקרון...
‫חשבתי שאוכל להתחתן איתך,
‫ובתמורה...
‫אולי תסכימי ללדת לי תינוק.
‫בחיי!
‫את זה עוד לא שמעתי!
‫כך אתה רגיל ‫להתחיל עם בחורות?
‫לא, בכלל לא!
‫איזה אידיוט אני.
‫שכחתי פרט אחד חשוב מאוד.
‫למען האמת, אני גיי.
‫הומוסקסואל.
‫לא אמרת שהחברה שלך ‫לא רצתה ילדים?
‫חבר. החבר שלי.
‫הרעיון הוא שנערוך חתונה פיקטיווית, ‫את תזכי באזרחות,
‫ובתמורה תהיי אם פונדקאית ‫לילד שלי.
‫ובשביל העיבור, ‫אנחנו לא חייבים...
‫כלומר, נמצא סידור.
‫אחר-כך תמסרי לי את היילוד, ‫נתגרש, וזהו!
‫אז מה את אומרת?
‫פינה, מדבר עמנואל.
‫רציתי להתנצל בפנייך.
‫באמת הייתי גס-רוח ‫ומגעיל אתמול בערב,
‫ואני מקווה שתוכלי לסלוח לי.
‫אני ממש, ממש מצטער.
‫נשיקות, ואני מקווה ‫שנתראה בקרוב.
‫"סנדרין ושרלוט מחפשות ‫זוג אבות נחמדים...
‫"אוהבי-הזולת ונמרצים.
‫"תחביב: רוקנרול..." ‫לא, תודה.
‫"בנות ורסאי: זוג לסביות ‫מחפשות אבא, רצוי באזור פריס...
‫"תחביב: תפילה..."
‫"אמזונות 75: לסביות ‫מחפשות אב ביולוגי...
‫"אפשרות לקשר לטווח ארוך..."
‫כן, מדבר.
‫מה, עכשיו?
‫בסדר, אני מיד מגיע.
‫המפקח קמבואה?
‫אני מר ברנייה. ‫התקשרת אליי.
‫כן, שב, בבקשה.
‫ובכן...
‫הנה. ‫אישה בשם ז'וזפינה פארדס
‫נעצרה ברכב לא-מבוטח ‫וברשותה רישיון-תושב שפג תוקפו.
‫היא טוענת שהיא חיה איתך, ‫ושאתם מתכוונים להינשא.
‫אתה מאשר זאת?
‫בהחלט כן! ‫כמובן!
‫אני נורא מצטערת, ‫זה הדבר היחיד שעלה לי בראש.
‫לא נורא.
‫אז עכשיו סלחת לי למחצה?
‫איפה את רוצה שאוריד אותך?
‫האמת היא...
‫שגרתי אצל חברה,
‫אבל החבר שלה ‫בדיוק חזר מארגנטינה.
‫הנה...
‫זה חדר האמבטיה.
‫וכאן תמצאי כל מה שצריך,
‫מגבות, סדינים, ‫כריות וכולי.
‫תודה רבה.
‫טוב, אשאיר אותך לבד...
‫אלא אם ‫את רוצה לאכול משהו?
‫אני מתה מרעב.
‫טוב, אתן לך להתאושש ‫ואבדוק מה יש לאכול.
‫להתראות עוד מעט.
‫פיניאס? פיניונאס? ‫פיניאטאס?
‫פיניונס.
‫פיניונס. הנה לך.
‫סוף סוף יש מה לאכול.
‫תודה.
‫אל תדאג, אני אעזוב מחר.
‫אני נראה לך מודאג?
‫אני מת על זה!
‫מה תגיד אם השוטרים ‫יבואו לשאול שאלות?
‫לא יודע... ‫שרבנו.
‫שעזבת...
‫ושנעלמת לגמרי.
‫אבל אם את רוצה להישאר,
‫עד שתמצאי לך סידור,
‫זה בסדר.
‫זה בית גדול.
‫ולדאבוני, נראה ‫שאשאר רווק בזמן הקרוב.
‫אז...
‫ברוכה הבאה.
‫לחיים. -לחיים.
‫אין לך מה לדאוג. ‫הוא לגמרי נורמלי.
‫הביטי בעקומת הגדילה, ‫הוא בהחלט מעל לממוצע.
‫הוא באמת תינוק גדול. ‫-תודה.
‫סלחי לי.
‫זו אני. ‫-"אני"?
‫פינה. ‫-כן, סליחה.
‫מצאתי את הכלים, ‫אבל לא את הדבק.
‫יש לך דבק?
‫בארונית שליד המדרגות, ‫במגירה האמצעית.
‫מעולה!
‫ומה אתה עושה הערב?
‫הערב? ‫שום דבר מיוחד.
‫רוצה שנאכל ביחד?
‫למה לא? ‫תשמעי, אני חייב לסיים.
‫נאכל בחוץ, או בבית?
‫פינה, אני באמצע...
‫סליחה, לא ידעתי. ‫נתראה הערב.
‫איפה היינו?
‫אמרת שהוא תינוק יפה מאוד.
‫סלח לי,
‫אני לא מדבר הרבה, ‫אבל...
‫זה קצת מוזר לי, ‫לראות אותך...
‫אבל זה גם משמח אותי מאוד.
‫ואתה, מה שלומך?
‫בסדר.
‫זו לא תלונה, ‫אבל...
‫אתה לא כל כך מחזיר לי טלפונים.
‫יש לי המון עבודה, ‫ואני יוצא די הרבה.
‫אני חי, נו...
‫מעולה.
‫בכל זאת, נראה שאתה לא ממהר ‫לאסוף את החפצים שלך.
‫שכרתי דירה מרוהטת. ‫אני לא צריך כלום.
‫אז מה נעשה?
‫באיזה עניין? ‫-לא יודע. הבית, השכירות...
‫מכשירי החשמל, ‫הרהיטים?
‫תשמור את הכול.
‫אבל קנינו הכול ביחד.
‫אמרתי לך, ‫שמור את הכול.
‫אתה בטוח?
‫קח לפחות את המכונית...
‫ומה עם הציור?
‫לעזאזל המכונית. ‫בקשר לציור, נראה.
‫לא פיללתי שנגיע למצב הזה.
‫תקשיב טוב, מאנו.
‫הגענו למצב הזה ‫בגלל ההחלטה שלך.
‫אז קח אחריות על השטויות שלך, ‫ותפסיק להתקשר אליי!
‫אהלן! -אהלן.
‫את בסדר?
‫כן.
‫מה את עושה?
‫כותבת מכתב, לעבודה.
‫מותר לראות?
‫זה עוד לא גמור.
‫טוב...
‫בואי נראה...
‫הבנתי.
‫"מחוזקת בעקבות ניסיוני בעבודה ‫ושתי ההתמחויות שלי,
‫"אני סבורה שאוכל לתרום
‫"ערך מוסף של ממש ‫לחברה שלכם."
‫יומרני מדי? ‫-כן.
‫ידעתי. ידעתי...
‫אז בואי נראה.
‫"מידה... מידה של..."
‫מה?
‫"יצירתיות...
‫"ובעיקר, מוטיווציה מרבית."
‫זה גדול!
‫לאחר מכן עברתי שתי התמחויות. ‫ב"רנו", על ה"טווינגו" החדשה,
‫וכל כך אהבתי את זה!
‫עבדתי על עיצוב ‫כל הבדים,
‫ועל עיצוב האבזרים, ‫הכפתורים...
‫תינוק זקוק לאימו.
‫הוא יראה אותך, אבל נרצה ‫שבהתחלה הוא יבלה בעיקר איתנו.
‫מה פירוש, "בהתחלה"?
‫לא יודעת...
‫עד גיל... הגן? ‫ארבע, חמש?
‫מה? ‫אז אתן מחפשות תורם-זרע.
‫מישהו שיעשה לכן ילד, ‫ולא הורה במשרה מלאה.
‫הטבע דורש אבא ואימא.
‫אנחנו מסכימים.
‫אבל בכל זאת צריך ‫להתפשר...
‫כי אנחנו נשים!
‫לנו קל מאוד להיכנס להיריון.
‫לא משנה אם מסתדרים ‫עם הגבר, או לא.
‫עבדתי גם ב"מולינקס", ‫במחלקת המחקר,
‫על מכשירים ביתיים...
‫מעבדי-מזון, מאזניים, ‫סירי-טיגון...
‫אז אתה מתכוון ‫לגדל את הילד בבלוויל?
‫זה מקום נפלא לילדים.
‫הוא מאפשר להם לבוא במגע ‫עם העולם העתידי,
‫המולטי-אתני. ‫-כמובן...
‫זה מרתק, רואים ילדים ‫מכל התרבויות.
‫יש עירוב כזה של... ‫-זה קצת מעורר בי חשש.
‫אני מעדיפה לדבר בכנות.
‫זו בעיה בשבילכן, ‫שהילד יבלה בבלוויל?
‫כן. אני לא מרגישה... ‫לא מכירה...
‫אולי כדאי שתטיילו קצת בשכונה, ‫זה נחמד מאוד.
‫כן, בדיוק... -גם אני. ‫-אז הסתובבתן?
‫כן, וזו בדיוק הבעיה.
‫יש לי ידידה רופאת-נשים, ‫שתוכל לעזור לנו.
‫למה לטרוח?
‫השיטה הכי פשוטה, ‫השיטה הטבעית...
‫מה, הזרעה? ‫-לא...
‫גבר ואישה.
‫פשוט עוצמים עיניים.
‫לא, זה לא... ‫-למה לא? זה הרבה יותר פשוט.
‫למה לשבור את הראש עם מזרקים? ‫נעשה את זה בטבעיות.
‫לא בא בחשבון.
‫את והדעות הקדומות שלך! ‫-דעות קדומות?!
‫כן, את סתם מרובעת. ‫-אני מצטערת מאוד...
‫אז דברי איתי. ‫-אני מדברת עכשיו.
‫כך אני מרגישה עכשיו, ‫זה הכול.
‫מה את נלחצת בגלל זה?
‫אם רוצים ילד, ‫פשוט הולכים על זה, וזהו.
‫ואז נראה. ‫-כן!
‫אישית, זה בסדר מצידי. ‫זה לא יפריע לי.
‫אם תסכים.
‫שלום.
‫אתה בסדר?
‫נו?
‫שום דבר מבטיח.
‫אני מניח שזה נורמלי.
‫זה כמו לפגוש מישהו...
‫ברור שייקח לי זמן ‫עד שאתקל בזוג נשים
‫שאיתן ארגיש בנוח, ‫או איזו קירבה...
‫ואת? מה שלומך?
‫היה לי ריאיון מצוין ‫בסטודיו קטן שעומד להתפתח.
‫מעולה!
‫ואתה יודע מה? ‫הם מתו על המכתב שלך.
‫נו, זה כבר משהו.
‫אז... ‫נתראה מחר.
‫להתראות מחר.
‫לילה טוב.
‫תהיה בסדר?
‫כן, בטח. ‫אל תדאגי.
‫לילה טוב. ‫-לילה טוב.
‫מאנו? ‫תתעורר.
‫אני רוצה לדבר איתך.
‫מה קרה לך?
‫ראית מה השעה?
‫תקשיב... חשבתי.
‫אני חושבת ‫שאלד לך את הילד הזה.
‫נדבר יותר מאוחר, טוב? ‫אני צריך לישון.
‫בסדר.
‫מה אמרת, קודם?
‫שמעת אותי.
‫אבל למה?
‫כי גם אני רוצה לעזור לך.
‫רגע...
‫את קולטת מה את אומרת לי?
‫ברור שכן. ‫קודם לא הכרתי אותך.
‫אבל עכשיו אני יודעת ‫שתהיה אבא נהדר.
‫נראה לי ששקענו פה ‫לתוך טירוף מוחלט.
‫לא, מה פתאום?
‫אני צעירה, ‫כל החיים לפניי.
‫אני יודעת שאני יכולה ‫לעשות את זה למענך.
‫אבל יש לי תנאי אחד.
‫אני רוצה שנעשה חתונה אמיתית, ‫בשביל ההורים שלי.
‫ככה הם יפסיקו לדאוג לי.
‫לא בא בחשבון! ‫-אבל למה?
‫זו עבדות מודרנית.
‫שטויות! זה הסכם ‫בין שני מבוגרים.
‫היא עושה את זה ‫מתוך ידידות ואהבת הזולת!
‫להפריד בין אם לילד שלה...
‫אתה לא קולט ‫שזה נוגד את חוקי הטבע?!
‫שונא-נשים!
‫נוכל להסתדר, אבל היא ‫מעדיפה שאת תעשי את זה.
‫אתה יודע שאסור לי להפרות ‫אם פונדקאית, זה נוגד את החוק!
‫אף אחד לא יידע! ‫ואני לא מבין מה לא-חוקי
‫בסיוע לזוג נשוי ‫שרוצה להביא ילדים.
‫די, קאתי. ‫חבר של 15 שנה מבקש ממך...
‫אתה מרגיז אותי. ‫-אני מת עלייך!
‫טוב, אז מה התהליך?
‫ראשית, ‫בדיקה מקיפה של שניכם.
‫אחר-כך בדיקות דם, ‫קלמידיה, ספירת-זרע וכו'...
‫ואיידס, כמובן.
‫מושלם.
‫מתי מתחילים?
‫את יוצאת לחופשה? ‫-כן, בשבוע הבא.
‫זה יעשה לך טוב. ‫-כן.
‫תתקשרי אליי בעוד שבועיים. ‫-בסדר.
‫תודה, שלום. ‫-שלום.
‫שלום. -שלום.
‫את פינה? ‫-כן.
‫בואי מכאן.
‫מאנו..?
‫שלום. -שלום.
‫בן-זונה! ‫תסתלק!
‫תחזור לזונה שלך!
‫תירגעי, די. ‫את רק מכאיבה לעצמך.
‫הגיע הזמן לפתוח דף חדש. ‫חשבי על עצמך, ולא על העבר.
‫סלחי לי...
‫מה אתה עושה פה?
‫קודם כול, שלום. ‫באתי להגיד לך...
‫שפינה, הבחורה מהתאונה, ‫עברה לגור אצלי
‫כי נעשה חתונה פיקטיווית ‫כדי שהיא תשיג אזרחות צרפתית.
‫כן, ושכחתי להגיד לך
‫שהיא הסכימה ללדת לי ילד.
‫אתה לא נורמלי. ‫ולמה באת לספר לי את זה?
‫לא רציתי שתחשוב ‫כל מיני דברים...
‫לא אחשוב כלום. ‫זה בכלל לא מזיז לי.
‫חכה, פיליפ! ‫-מה אתה רוצה שאני אגיד?
‫זרקת אותי בשביל לעשות ילד ‫לאיזו זרה מסכנה שמצאת ברחוב.
‫נראה לך שהילד ישגשג, עם אבא ‫הומו ואימא פרואנית חסרת-בית?
‫ארגנטינית. ‫-אז קדימה!
‫תחזור ל"מטילה" שלך, ‫חתיכת מופרע!
‫למה כולכם חושבים שאני מופרע?
‫אני רק מנסה להביא ילד!
‫רצית לדבר איתי? ‫רוצה ללכת לשתות משהו?
‫בוא שב רגע. ‫נדבר על הבדיקות שלך.
‫את מדאיגה אותי. ‫יש בעיה?
‫מה, פינה?
‫אל תגידי לי שיש לי... ‫-לא, לא.
‫בדיקות האיידס, שליליות.
‫אז מה הבעיה?
‫לא תוכל להוליד ילדים, ‫מאנו.
‫למה את מתכוונת?
‫אתה סובל מחוסר זרע. ‫-מה?!
‫זה לא ייתכן. ‫את בטוחה?
‫לאיזו מעבדה שלחת את הבדיקה? ‫-ל"ז'יראר"...
‫ובדיקה שנייה ב"קושן".
‫בגלל זה ‫זה לקח כל כך הרבה זמן.
‫אני נורא מצטערת.
‫כן?
‫למה אתה לא עונה בטלפון?
‫מארין שוב חולה, ‫לא מפסיקה לבכות.
‫לא רצינו להשאיר אותה ‫עם השמרטפית.
‫אתה מוכן לשמור עליה?
‫כמובן. ‫-יש לנו ארוחה אצל הבוס שלי.
‫יש הכול בתיק. ‫טיטולים, חלב, אוכל.
‫היא לא אכלה כלום.
‫להתראות, מתוקה.
‫תודה רבה! ‫-תודה.
‫חיבוק לפיליפ. ‫-בסדר.
‫ערב נעים.
‫קטנה שלי, ‫לא מרגישה טוב...
‫בואי עם הדוד מאנו. ‫נבכה ביחד.
‫נבכה ביחד...
‫בואי נקשיב ‫מה קורה שם בפנים.
‫תיכף זה היה קר!
‫אוי, זה קר, זה קר!
‫זהו, גמרנו.
‫גמרנו. ‫ראית את החתול?
‫איזה מצב רוח רע ‫יש לנו היום!
‫מצב רוח רע מאוד.
‫אני חולה, אני חולה...
‫לא רוצה בקבוק?
‫בואי נירגע קצת.
‫החיים לא כל כך נוראים.
‫קדימה, קום!
‫כבר שלושה ימים שאתה בדיכאון. ‫הגיע הזמן לפעול!
‫מה את רוצה שאני אעשה?
‫אני עקר, ‫ואני אפילו לא יכול לאמץ.
‫אתה צריך אב ביולוגי, ‫זה הכול.
‫מה? ‫למה את מתכוונת?
‫זה מה שעושים זוגות עקרים.
‫מבקשים קצת זרע ‫מבן משפחה או מאחד החברים.
‫זה נחמד מאוד, אבל...
‫זה לא פשוט.
‫לא הפריע לך לבקש ממני ‫ללדת לך ילד,
‫אבל לא נעים לך ‫לבקש קצת זרע?
‫אבל ממי?
‫אני באמת מצטער.
‫סליחה...
‫מה אתה מתכוון לעשות?
‫לא יודע...
‫טוב, אני כן יודע.
‫תהיה מוכן ‫לתת לי מהזרע שלך?
‫אתה רציני?
‫רציני לגמרי.
‫פיליפ...
‫סליחה, סליחה...
‫חכה רגע... ‫תקשיב!
‫חכה לי!
‫אני לא רוצה ילדים, ‫אתה לא קולט?
‫אתה רק תתרום זרע. ‫אני אהיה האבא.
‫אתה קולט ‫מה אתה מבקש ממני?
‫כן!
‫ובגלל זה אני יכול ‫לבקש את זה רק ממך.
‫ואם תסרב, ‫אני ארים ידיים.
‫בואו נשקול אותך.
‫תסלחי לי. ‫-זה בסדר.
‫זה אני. ‫אני מפריע לך?
‫כן... אני קצת עסוק. ‫אני יכול לחזור אליך?
‫אני אקצר.
‫רק רציתי להגיד לך...
‫שאני מסכים, ‫למה שביקשת ממני.
‫סליחה?
‫אני מסכים למה שביקשת ממני.
‫איזה תינוק יפה אתה! ‫כל כך יפה!
‫יפה כל כך!
‫זה בשביל הילדים?
‫זהירות, זה חם.
‫עוד אחד?
‫לא זכור לי ‫שסיפרת לנו על פינה.
‫לא פלא. ‫אנחנו לא מכירים הרבה זמן.
‫כמה שבועות, בקושי.
‫ומה שלום פיליפ?
‫בסדר, אני חושב.
‫מה פירוש, "אתה חושב"?
‫זה נגמר עם פיליפ. ‫נפרדנו.
‫כמה חבל!
‫מה קרה?
‫בזמן האחרון ‫כבר לא היינו על אותו גל.
‫אבל יש לי גם חדשות טובות.
‫פינה ואני מתחתנים ‫בעוד שבועיים.
‫אני מקווה שכולכם פנויים, ‫כי נעשה מסיבה אצלי בבית.
‫רק רגע, מאנו. לקח לנו 15 שנה ‫לעכל את עובדת היותך הומו,
‫ועכשיו אתה מבשר לנו ‫שאתה מתחתן?
‫רגע, רגע, לא סיימתי.
‫אל חשש, ‫אני עדיין הומוסקסואל.
‫מדובר בנישואים פיקטיוויים, ‫כדי שהיא תוכל לקבל אזרחות.
‫ואלה החדשות הטובות?
‫לא. ‫תיכף אגיע לזה.
‫פינה הסכימה ללדת לי ילד.
‫אבל אני אהיה ‫האפוטרופוס היחיד.
‫אף שכמובן, ‫תמיד נישאר בקשר,
‫למקרה שיום אחד ‫הילד ירצה להכיר את אימו.
‫לא הבנתי כלום.
‫מתברר שמאנו עושה ‫חתונה פיקטיווית עם אם פונדקאית.
‫אבא, ‫מה זה אם פונדקאית?
‫אם פונדקאית זה...
‫ילדים, תלכו לשחק. ‫קדימה!
‫יצאת מדעתך לגמרי?
‫אתה קולט מה אתה מבקש ‫מהבחורה המסכנה הזו?
‫ראשית, זו לא תהיה הפעם הראשונה ‫שילד יגדל אצל אביו בלבד.
‫וכמה פעמים אמרת ‫שמה שחשוב זה שיאהבו אותו?
‫ואיך הוא יתפתח, ‫בלי נקודת ייחוס נשית?
‫נקודת הייחוס הנשית!
‫מה תספר לו, כשהוא יתחיל ‫לשאול שאלות? -את האמת!
‫שאביו רצה בו מאוד,
‫ושהוא מצא אישה וגבר ‫שהסכימו להעניק לו את המתנה הזו.
‫גבר אחר?
‫ובכן, קאתי...
‫עשתה לנו כמה בדיקות, ‫והתברר שאני עקר.
‫ולכן ביקשתי מפיליפ ‫להיות האב הביולוגי.
‫אתם פשוט לא נורמלים!
‫אי אפשר לתת להם לעשות את זה! ‫תגידו משהו!
‫מכל מקום, ‫אל תצפו לראות אותי בחתונה!
‫אני אגש.
‫לדעתי, זו בשורה נפלאה.
‫אין לכם מושג ‫כמה זה משמח אותי, ילדים.
‫זה פשוט נפלא!
‫שלום! -שלום.
‫הכול בסדר?
‫מה אנחנו חוגגים?
‫שום דבר מיוחד.
‫ומה זה? ‫אין לי יום הולדת היום. מה זה?
‫תפתח ותראה.
‫אני כבר מזהיר אותך, ‫אני שונא שוקולדים.
‫אני לא מאמין.
‫את בטוחה? ‫-כן.
‫את בטוחה לגמרי? ‫-כן.
‫אני הולך להיות אבא? ‫-כן.
‫אני הולך להיות אבא!
‫אני לא מאמין! ‫אני הולך להיות אבא!
‫תודה... תודה.
‫אתה ישן?
‫מה קרה?
‫חלמתי שילדתי תינוק מעוות, ‫ושנטשת אותי.
‫אל דאגה. זה סיוט נפוץ מאוד ‫אצל נשים הרות.
‫לא תנטוש אותי, ‫נכון?
‫לא, אל תדאגי.
‫תחזרי לישון.
‫אני פוחדת, למטה.
‫אני יכולה להישאר איתך קצת?
‫בטח.
‫בואי.
‫אני רועדת.
‫קר לי.
‫אז בואי.
‫טוב לי איתך.
‫ואתה?
‫גם לי טוב איתך.
‫איזה טירוף!
‫למה עשית דבר כזה?
‫לא יודע...
‫ממש טירוף.
‫ואיך זה היה?
‫זה היה...
‫איזה סיפור!
‫ו... אתה...
‫אתה מרגיש כלפיה משהו?
‫לא יודע... ‫אני מת על הבחורה הזו,
‫היא נוגעת ללבי...
‫והיא מוצאת חן בעיניי, ‫אפילו מבחינה גופנית.
‫רגע...
‫אתה רוצה להגיד לי ‫שאתה סטרייט בארון?
‫אל תדברי שטויות.
‫אני מיד חוזרת.
‫קאתי, הכול בסדר?
‫כן, הכול בסדר.
‫את בטוחה?
‫יש פה יותר מדי אור.
‫טוב, אני זז.
‫למה? ‫אתה לא רוצה להישאר עוד קצת?
‫נוכל לשוחח קצת.
‫על מה? ‫כבר סיפרתי לך הכול.
‫טוב, כבר מאוחר.
‫מחר יום חדש.
‫אתה יכול לישון פה.
‫ממילא מאוחר מדי ‫בשביל המטרו.
‫קאתי... ‫באתי באוטו.
‫כמובן.
‫תודה על הארוחה.
‫נתראה מחר.
‫אפשר להחליף איתך מלה?
‫יש לי בשורה חשובה מאוד.
‫אני מקשיב.
‫פינה בהיריון.
‫אני מה-זה שמח בשבילך.
‫זה נהדר. ‫כל הכבוד.
‫באמת רציתי להודות לך, ‫פיליפ.
‫וגם...
‫רציתי להגיד לך ש...
‫קרלוס. ‫-ערב טוב.
‫שלום.
‫שאנחנו מתחתנים, אני ופינה, ‫בשבת בשעה 11.
‫אז תבוא, כן? ‫זו תהיה הזדמנות להתראות.
‫בואו שניכם.
‫אין שום בעיה.
‫לא אפריע לכם יותר. ‫לילה טוב.
‫נרדמתי.
‫מה השעה?
‫את יודעת...
‫מה שקרה אתמול בערב...
‫היה מתוק מאוד... ‫רגיש ואוהב מאוד, אבל...
‫זה לא יכול לקרות שוב.
‫את מבינה?
‫כמובן.
‫זו פריס!
‫זו פריס? -כן, אבא.
‫זה החדר שלכם.
‫איזה יופי.
‫יפה מאוד.
‫מתוקה שלי.
‫אנחנו כל כך שמחים לראות אותך.
‫את צריכה לספר לנו הכול.
‫איך נפגשתם, כמה זמן אתם ביחד.
‫אנחנו רוצים לדעת הכול, הכול!
‫הכול!
‫מה יש, חמודה?
‫זה מהתרגשות...
‫מה יש, קטנה שלי?
‫אל תדאגי.
‫גם אימך לא הפסיקה לבכות ‫ביום החתונה שלנו.
‫נכון, אני זוכרת.
‫מר עמנואל פרנסואה ‫קסאבייה ברנייה,
‫האם תיקח לך לרעייה
‫את העלמה ‫ז'וזפינה מריה פארדס,
‫הנוכחת כאן?
‫כן.
‫העלמה ז'וזפינה מריה פארדס, ‫האם תיקחי את...
‫מר עמנואל פרנסואה קסאבייה ‫ברנייה, הנוכח כאן, לאישך?
‫עלמתי?
‫העלמה פארדס?
‫כן.
‫בשם החוק, ‫הנני מכריזה עליכם כנשואים.
‫הנשיקה!
‫יחי הזוג המאושר!
‫כי הם קתולים אדוקים מאוד...
‫קתולים, כמובן...
‫שלום, פיליפ. ‫-מה שלומך?
‫טוב לראות אותך. כל זה ‫התחיל להיות קצת קונפורמיסטי.
‫תודה.
‫אני שמח שבאת.
‫אל תסיק מסקנות נמהרות.
‫באתי רק כדי לשמח את אימא. ‫-שיהיה.
‫איך אני שמחה לראות אותך!
‫אני שמח שבאת.
‫לא חשבתי שתבוא.
‫והנה אני.
‫מה שלומך? ‫-בסדר.
‫מכל מקום... ‫אתה נראה מאושר.
‫אסור לי להתלונן.
‫לא הבאת את החבר החדש לך?
‫לא.
‫הוא זרק אותי.
‫באמת? למה?
‫הוא אמר שאני...
‫איך הוא אמר? ‫"זקן".
‫וקודר. ‫-מה אתה אומר!
‫בינינו...
‫הוא לא לגמרי טועה. ‫-לא.
‫לילה טוב, גב' ברנייה.
‫לא מאוחר מדי?
‫איזו דירה חמודה.
‫כן...
‫היא חמודה.
‫מתוקה שלי,
‫אני מאחלת לך הרבה אושר.
‫אני כל כך מאושרת!
‫הוא כל כך אלגנטי ומנומס...
‫ואת כל כך קורנת!
‫ועכשיו...
‫תעשו לנו נכדים יפים!
‫אני מבטיח.
‫נסיעה טובה. ‫מוטב שתמהרו.
‫להתראות.
‫להתראות!
‫מהר!
‫אנחנו נאחר...
‫להתראות! ‫נסיעה טובה.
‫קדימה, בוא!
‫אולי תגידי לי מה מציק לך?
‫איך יכולת? ‫ביום החתונה שלנו!
‫ועוד מתחת לאפם ‫של ההורים שלי!
‫אין לך כבוד לשום דבר? ‫-רק רגע!
‫תחזרי לאדמה! אלה היו ‫נישואים פיקטיביים, לא יותר!
‫ולא יכולת לוותר על זיון ‫באותו ערב?
‫אל תדברי ככה.
‫לא תפסתי זיון. ‫נפגשתי שוב עם פיליפ. יש הבדל.
‫לא אמרת לי שזה נגמר?
‫זה מה שחשבתי. ‫-אז..?
‫אז... יש מצב ‫שפיליפ יחזור הביתה.
‫מה?! ‫ומה איתי?
‫זה לא ישנה שום דבר.
‫תישארי בבית עד ללידה, ‫כמו שסיכמנו.
‫לא סיכמנו שתפלרטט ‫עם האקס שלך מתחת לאף שלי!
‫אבל מה זה משנה, פינה? ‫-הכול!
‫פינה, מה קורה לך?
‫רק חסרים הרולים בשיער ‫והמערוך!
‫מה יש, את מקנאה?
‫שמת לב, כל הכבוד לך!
‫פינה... פינה!
‫מה קורה לך?
‫אתה רוצה לדעת? ‫אז אני אגיד לך!
‫מה שקרה הוא ‫שהתאהבתי בך.
‫אני לא מבין. ‫חשבתי שהכול ברור בינינו.
‫כן, בטח.
‫ובגלל זה שכבנו.
‫הייתי מבולבל לגמרי ‫באותו ערב.
‫השמחה להיות אבא, ‫הכרת התודה שלי...
‫אני אוהב אותך מאוד, ‫יותר משאת חושבת,
‫אבל אני הומו.
‫וכזה אהיה תמיד.
‫ואני טעיתי, מאנו.
‫לעולם לא אוכל ללדת ‫את התינוק הזה בלי רגשות כלפיך.
‫אני מצטער.
‫נראה לי ששנינו פישלנו בגדול.
‫מה את רוצה לעשות?
‫אני חושב שמוטב ‫לשים סוף לכל הסיפור הזה.
‫את לא חושבת?
‫יכול להיות שיהיו לך ‫כאבי-בטן ודימומים קלים.
‫אבל זה יחלוף במהרה, ‫וזה לא רציני.
‫בסדר?
‫ובכל מקרה, תתקשרי אליי.
‫בסדר.
‫אני בטוחה ‫שהגעת להחלטה הנכונה.
‫פינה?
‫היינו רוצות ‫לקחת את הזמן שלנו
‫ובעיקר, לא להיחפז.
‫זה טוב.
‫נרצה להתראות לעיתים קרובות, ‫לבלות יחד סופי שבוע.
‫מעולה.
‫ושנהיה בטוחים שאנחנו מסכימים ‫לפני שנקפוץ למים.
‫להימנע ככל האפשר ‫מדברים לא-צפויים.
‫בהחלט. ‫דברים לא-צפויים, זה...
‫ונרצה במשמורת לסירוגין, ‫כמובן. -כן...
‫אבל הבעיה היא ‫שאנחנו גרות באורליאן.
‫כן, ראינו... ‫-ראינו את זה באתר.
‫זה רחוק. ‫-נכון...
‫ומאחר שיש לקחת בחשבון ‫את טובת הילד...
‫תסלחו לי.
‫אני לא יודע ‫אם מאנו אמר לכן,
‫אבל הוא יהיה האבא...
‫זו אני.
‫מי זו, "אני"?
‫פינה.
‫פינה?!
‫פינה, איפה את?
‫בבית היולדות "בלואה". ‫אני מחכה לכם, בואו מהר!
‫לבית היולדות "בלואה"?
‫העלמה פארדס, בבקשה? ‫-כיסויי ראש!
‫ללחוץ, ללחוץ, ללחוץ...
‫פינה! ‫-מצוין. כעת נוחי קצת.
‫שלום. -שלום.
‫את בסדר? ‫-אני צמאה.
‫היא צמאה. ‫מים, מהר!
‫שימי לב, הציר הבא מגיע.
‫שימי לב. ‫לנשום...
‫זהו, תלחצי, תלחצי!
‫תעודד אותה! ‫-תלחצי! תלחצי!
‫אני לא יכולה. ‫-את יכולה.
‫היא לא יכולה. ‫-את יכולה. את בסדר גמור.
‫אל תדאגי, אני רופא.
‫קדימה, פינה, תהיי גיבורה. ‫את יכולה.
‫זהו, ציר! ‫תמלאי את הריאות!
‫לא ללחוץ יותר!
‫זהו! -זו בת!
‫תראי, תינוקת יפהפייה!
‫היית נהדרת. ‫כל הכבוד.
‫היא כל כך קטנה...
‫כל כך קטנטונת.
‫מי האבא?
‫הוא. -זה אני.
‫בחרת לה שם?
‫חשבתי שאם זו בת, ‫אז "זלי".
‫זלי זה יופי.
‫זלי. -זלי.
‫היא כל כך קטנה!
‫שלום, שלום...
‫אני מאנו, ואני אבא שלך.
‫וזה פיליפ, ‫וגם הוא אבא שלך.
‫היא כל כך דומה לך, ‫זה פשוט לא ייאמן.
‫האף בדיוק כמו שלך. ‫בחיי.
‫בוא איתי, ‫נסיים את רישום המסמכים.
‫כן. ‫הנה, קח אותה.
‫בעדינות... ככה.
‫זהירות על הראש.
‫כן, גם אני אבא שלך.
‫שלום, נסיכה שלי.
‫איזה קול יש לך... ‫את תהיי זמרת.
‫זהו...
‫לאט-לאט. ‫לא מהר מדי.
‫את בסדר?
‫את יכולה ללכת?
‫הנה הוא!
‫מה את עושה?
‫אני לא באה איתכם.
‫אני לא מבין.
‫קח את זלי, ולך הביתה.
‫זה היה ההסכם בינינו. ‫-את מתלוצצת?
‫ההסכם שלנו ‫כבר מזמן לא בתוקף.
‫לא מבחינתי.
‫לפחות תשקלי את זה.
‫נלך הביתה, תנוחי, ‫ונדבר על זה בשקט.
‫אין על מה לדבר.
‫אתם לכו לדרככם, ‫ואני אלך לדרכי.
‫תפסיקי לדבר שטויות!
‫אתה רצית בה.
‫ואני לא אוכל לטפל בה. ‫עליי לבנות את חיי.
‫ואני חייבת לשכוח אתכם.
‫אני לא מבין...
‫אז למה לא עשית הפלה?
‫אני לא יודעת.
‫למענה...
‫בבקשה, אל תקשה עליי. ‫לכו עכשיו.
‫ותבטיח לי שלא תחפש אותי.
‫אני אבוא אליך, בסדר?
‫תבטיח לי.
‫עכשיו לך.
‫לך!
‫אני מתחננת.
‫כשתחליפי לה טיטול, ‫תלבישי לה את הפיג'מה.
‫אם היא לא תירדם, ‫תעשי לה 10-5-15.
‫את יודעת מה זה? ‫-כן...
‫תני לה לבכות 5 דקות, ‫ואז תיגשי אליה.
‫ואז, 10 דקות, ‫ותיגשי אליה.
‫בדרך-כלל היא נרדמת אחרי ‫15 דקות. אם לא, יש בעיה,
‫ואז תתקשרי אליי בכל מקרה.
‫היזהרי שלא תהדקי ‫את הבקבוק יותר מדי.
‫אבל גם לא פחות מדי, ‫אחרת הכול ידלוף החוצה.
‫תבדקי את הטמפרטורה ‫על גב היד, כרגיל.
‫נזוז? השארתי לך ‫את מספרי הניידים שלנו,
‫את מספר הנייד של הידידה ‫שנהיה אצלה,
‫וגם את מספר הטלפון הקווי שלה, ‫שיהיה.
‫אל תדאגו, ‫הכול יהיה בסדר.
‫נכון, זלי? ‫-להתראות, נסיכה שלי.
‫ואל תשכחי להחליף לה טיטול ‫לפני השינה.
‫קדימה, אנחנו מאחרים!
‫והעיקר, אל תשכחי ‫את הגרעפס.
‫אל תשכחי.
‫ערב נעים!
‫אני מתקשר רק לשתי שניות, ‫אני בקושי שומע.
‫אין פה קליטה.
‫אז איך הולך? ‫-איזה יין אתה רוצה לשתות?
‫מה פירוש, ‫היא לא רצתה לעשות גרעפס?
‫היא חייבת לעשות גרעפס, ‫הרי אמרנו לך!
‫בסדר, ‫אז תעסי לה את הבטן.
‫ואחר-כך תטפחי לה על הגב.
‫כן... ‫לא, תטפחי לה על...
‫אני לא שומע, ‫אני מנתק. נדבר אחר-כך.
‫מה למזוג לך, פיליפ?
‫איזו מעצבנת! ‫אמרנו לה לעשות לה גרעפס!
‫חזרנו ואמרנו. ‫אני זוכר בדיוק.
‫היא הנידה בראש, ‫ולא הקשיבה לאף מלה.
‫איך אתם אוהבים את הטלה? ‫נא?
‫אוי, זכרנו להגיד לה ‫לתת לה את הדובי?
‫אני מתקשר אליה. ‫-לא. אני אתקשר.
‫שלום לטיסיה, ‫זה מאנו.
‫זכרת לתת לה את הדובי שלה?
‫מעולה. בסדר. ‫תודה רבה.
‫טוב, אני סוגר.
‫בכל מקרה, ‫לא נישאר עוד הרבה זמן.
‫נתראה עוד מעט. ‫זה בסדר.
‫את הדובי היא זכרה, ‫כי לא אמרנו לה...
‫היא כל כך צעירה, ‫זה ממש מפחיד אותי.
‫טוב...
‫שנספר לה?
‫כן.
‫ובכן...
‫חשבנו ש...
‫טוב, זה...
‫ישמח אותנו מאוד
‫אם תסכימי להיות...
‫הסנדקית של זלי.
‫קאתי, זה לא בסדר?
‫זה לא משמח אותך?
‫כן, כן, בטח...
‫פשוט אני...
‫אני לא מבינה.
‫אני זו שאמורה ל...
‫והנה אני תקועה פה, ‫כמו איזו דבילית,
‫בעוד אתם, ‫שני ההומואים שאוכלים בתחת...
‫בחיי, זה פשוט לא בסדר!
‫לעזאזל!
‫אני אוהבת ‫להיות במגע עם ילדים.
‫למעשה, תמיד רציתי ילדים, ‫אבל זה לא התאפשר.
‫וככל שהזמן חולף,
‫אני חשה בצורך העמוק הזה.
‫בעצם, זה מאוד בנאלי...
‫ומדוע שלא תגשימי ‫את החלום הזה עם גבר?
‫ובכן, נאמר ש...
‫ההיסטוריה האישית שלי ‫הביאה אותי להיות רווקה.
‫אבל איני רוצה
‫לבסס את חיי בעתיד...
‫על התקווה שאולי אפגוש מישהו.
‫יפה.
‫שנתחיל בסיור?
‫הנה המטבח, ‫הוא קטן ופונקציונלי,
‫עם כל הציוד הדרוש.
‫טוב מאוד, מצוין.
‫סלחי לי. ‫-סליחה, תודה.
‫חדר השינה...
‫מואר מאוד...
‫וצמוד לחדרו של הילד.
‫כלומר, אני מקווה.
‫הנה היא.
‫הנה היא!
‫איזו יפהפייה.
‫מקסימה!
‫ראית?
‫תודה רבה על החליפה.
‫מוצאת חן בעיניכם? ‫-החליפה..?
‫זו שנתנו להם. ‫-כן, בטח.
‫איפה אימא של זלי?
‫אימא של זלי?
‫היא נסעה.
‫היא בנסיעה.
‫לאמריקה. -ליפן.
‫ליפן.
‫ולכן אנחנו מטפלים בה.
‫זהו. ‫מישהו רוצה קצת יין?
‫בהחלט כן.
‫אני בסדר, תודה. ‫-ומתי היא תחזור?
‫ובכן... זה לא...
‫אני לא יודע. ‫-גם אני לא.
‫טוב, ילדים. ‫לכו לשחק קצת בחצר.
‫אבל אבא, ‫יורד שלג!
‫אז תבנו לנו איש-שלג קטן.
‫איש-שלג גדול. ‫-כן, גדול.
‫הנה...
‫שינה מתוקה, ‫יפהפייה שלי.
‫לילה טוב, מתוקה שלי.
‫לילה טוב...
‫לילה טוב, יקירה.
‫עברית: רות שק-יסעור ‫הפקת כתוביות: אולפני אלרום